...::D.F.C.::...
orangeromania@yahoo.co.uk
M A T R I X
R E V O L U Ț I I
Nu văd nimic, domnule.
Nici un semnal de la Niobe sau de la Logos.
Numai interferențe.
Poate ar trebui să ne conectăm și să încercăm să-i contactăm.
Nu mai contează, instinctul îmi spune ca i-am pierdut.
Atunci poate ar fi timpul să plecăm.
Nu, dacă nava aia mai poate zbura, avem nevoie de ea.
Mi-era teamă că va zice asta.
Căutați în fiecare canal, fiecare gaură, fiecare geam spart...
Căutați cât mai bine și cât mai repede cu putință.
Căptiane, locul ăsta colcăie de "caracațite".
Cu cât îi găsim mai repede, cu atât mai bine.
Vreo schimbare?
Nu.
- El cum se simte? - Va fi bine.
Cel puțin până se va trezi.
Ce vrei să zici?
Căpitanul vrea să-i pună niște întrebări.
Și ar fi bine pentru el să aibă niște răspunsuri corecte.
Vezi rănile astea?
Cred că și le-a făcut singur.
- De ce? - Poate că o ia razna...
Nu știu.
Dar, așa cu îți spuneam...
răspunsurile lui vor trebui să fie foarte bune.
Roland, aș vrea să mai faci o căutare în Matrice.
Ce să caut?
Pe Neo.
Dar, cum ar putea fi în Matrice, dle? Nu este conectat.
Te rog, fă-o pentru mine.
- Uite, asta mă nelinișteste. - Ce anume?
Aspectul neuronilor săi nu indică faptul că ar fi în comă.
Văd tot timpul semnele astea. E foarte ciudat...
Ce e ciudat?
Parcă ar fi conectat la Matrice.
Nu am găsit nimic, nimic.
Trebuie să fie pe undeva.
- Domnule, avem estimarea. - Cât timp mai avem?
Cunoscând direcția și viteza cu care sapă...
se pare că mașinile vor fi în Zion în mai puțin de 20 de ore.
lisuse!
Pregătiți-vă de drum. Vreau un canal de comunicații liber.
Mauser, vreau ca toți oamenii să fie înarmați și gata de luptă.
Asigură-te că ne mișcăm cât mai repede cu putință.
Am înțeles.
Hei! Hei!
Ne contactează cineva!
Operator.
Este Seraph.
Vă transmit un mesaj de la Oracol: Trebuie să veniți aici imediat!
Bună dimineața.
Cine ești tu?
Eu sunt Sati. lar tu ești Neo.
Tatăl meu mi-a spus că tu nu ar trebui să fi aici.
Zice că te-ai rătăcit. Te-ai rătăcit Neo?
Unde sunt?
Aici este Gara Trenurilor.
Dar aici nu suntem în Matrice.
De aici pleacă toate trenurile,...
de aici o să plecăm și noi.
Dar tu nu poți veni cu noi.
- De ce nu? - Nu te va lăsa să pleci.
Cine?
"Feroviarul". Nu îmi place de el.
Mama si tata mi-au spus să fac ce zice "Feroviarul".
Altfel ne va lăsa aici pentru totdeauna.
Morpheus, Trinity. Vă mulțumesc că ați venit.
Dacă e ceva ce am învățat în toți acești ani...
e că nimic pe lumea asta nu va merge exact așa cum ai fi vrut.
Cine ești tu?
Sunt Oracolul.
Aș fi vrut să găsesc o cale mai simplă de a-mi rezolva problemele, dar nu a fost.
Îmi pare rău că a trebuit să se intimple așa.
Îmi pare rău că nu pot fi aici așa cum mă știați voi.
Dar nu s-a putut altfel.
Ce s-a întâmplat?
A trebuit să fac o alegere. lar alegerea asta m-a costat...
mai mult decât mi-aș fi dorit.
Ce alegere?
Să vă ajut pe voi, să-I călăuzesc pe Neo.
Acum, odată ce am trecut prin toate astea...
dacă ar trebui să fac din nou această alegere...
știind foarte bine care va fi prețul pe care îl voi plăti...
cred că m-aș simți foarte bine pentru alegerea pe care am făcut-o.
Pentru că, iată, pot fi din nou aici, cu voi.
Stii ce i s-a întâmplat lui Neo?
Da.
E ținut prizonier într-un loc, undeva între lumea asta și cea a mașinilor.
Conexiunea cu acel loc e controlată de un program numit "Feroviarul".
E folosit pentru a extrage sau introduce programe din Matrice.
Dacă acest program va afla unde este Neo înainte de a ajunge voi la el...
mi-e teamă că opțiunile noastre vor deveni foarte limitate.
De ce?
Din cauza celui pentru care lucrează "Feroviarul".
Merovingianul.
A pus o recompensă pe viețile voastre. Trebuie să aveți grijă tot timpul.
Seraph stie cum să-I găsiți pe "Feroviar". Va merge cu voi.
Are grijă de mine de 4 ani.
Sper că va reuși să facă același lucru și pentru voi.
Vă rog, veniți cu mine.
Oracole.
Știu, Morpheus.
Îmi dau seama că ai temeri, te macină incertitudinea.
După toate cele întâmplate...
Cum crezi că aș putea să mai cred în tine?
Nu cred.
Nu mă aștept la altceva decât la ceea ce m-am așteptat întotdeauna:
Să faci numai ce vrei tu să faci. Chiar dacă mă crezi sau nu.
Tot ceea ce pot face acum e să-ți spun ca prietenul tău are necazuri...
...și are nevoie de ajutorul tău.
Are nevoie de tot ajutorul nostru.
Ești din "Matrice"?
Da... Nu.
Adică, am fost.
Și de ce ai plecat?
- Așa a trebuit. - Și eu a trebuit să plec de acasă.
Sati! Vino aici, drăguțo.
Lasă omul în pace.
Da, tati.
Îmi cer scuze, e foarte curioasă.
- Eu te cunosc. - Da, în restaurantul Francezului...
Eu sunt Rama-Kandra. Ea e soția mea, Kamala.
Fata mea, Sati.
Suntem onorați să te cunoaștem.
Voi sunteti programe.
Da. Sunt administratorul fabricii pentru operațiunile de reciclare.
Soția mea este programator. Ea este foarte creativă.
Ce cauți aici? Tu n-ar trebui să fi aici.
Kamala[ Dumnezeule, îmi pare rău.
Soția mea e uneori foarte directă.
E în regulă.
Nu știu ce caut aici.
Nici măcar nu știu ce e locul ăsta.
Locul ăsta este nicăieri.
Se află între lumea ta și a noastră.
- Cine e "Feroviarul"? - Lucrează pentru "Francez".
Oare de ce știam că voi primi răspunsul ăsta?
Francezul nu uită niciodată nimic.
Și nici nu iartă niciodată.
- ÎI cunoști? - Știu doar ceea ce trebuie să știu.
Știu că dacă trebuie să duci ceva din lumea noastră în lumea voastră,
care nu ar trebui să ajungă acolo, trebuie să vorbești cu Francezul.
Asta faceti voi aici?
- Rama, te rog! - Nu vreau să fiu crud, Kamala.
Poate că nu va mai vedea niciodată pe cineva.
Îmi pare rău.
Nu trebuie să-mi răspunzi.
Nu-i nici o problemă.
Răspunsul este simplu.
Îmi iubesc mult fiica.
Cred că este cel mai frumos lucru pe care l-am văzut vre-odată.
Dar, acolo de unde suntem noi, asta nu-i suficient.
Orice program care este creat trebuie să aibă un scop, altfel este șters.
Am mers la "Francez" ca să îmi salvez fata.
- Nu poți înțelege? - N-am mai auzit niciodată...
Ca un program să vorbească despre dragoste?
Este un sentiment uman.
Nu. Este un cuvânt.
Ceea ce contează e legătura dintre cuvinte.
Pot simți că tu ești îndrăgostit.
Poți să-mi spui ce ai oferi pentru a pentru a te întoarce?
Orice.
Atunci cred că scopul pentru care ești aici nu e atât de diferit de al meu.
Plecați! Lăsațimă-n pace!
Nu vrem necazuri.
- Lăsați-mă dracu-n pace! - Vrem să ne ajuți.
Nu pot să vă ajut. Nimeni nu poate.
La dracu!
Când trebuie să vină trenul?
Deja a întârziat.
Nu e normal ca "Feroviarul" să întârzie.
Crezi că are vreo legătură cu mine?
Nu știu ce să îți zic.
Cine poate ști așa ceva?
- Doar Oracolul. - O cunoști pe Oracol?
Toată lumea o cunoaște.
Am consultat-o înainte să vorbesc cu "Francezul".
Ne-a promis că va avea grijă de Sati după ce ne vom despărți.
Despărțire?
Nu plecați cu ea?
Nu, nu putem pleca.
Înțelegerea cu "Francezul" este numai pentru fiica noastră.
Eu și soția trebuie să ne întoarcem în lumea noastră.
De ce?
Asa este "Karma" noastră.
Crezi în "Karma"?
"Karma" este un cuvânt, ca și dragostea.
Un fel de-a spune: "Sunt aici să fac ceva".
Eu nu dau vina pe "Karma".
Îi sunt recunoscător, pentru minunata mea soție, minunata mea fiica.
Ele sunt comorile mele.
Si voi face tot ce îmi stă în putință pentru a le onora.
- Tati, trenul! - Hai! la-ți bagajele!
Pot să te ajut?
Sigur.
Grăbește-te. Suntem în întârziere.
Tu cine ești?
E un prieten.
Te știu.
Deci asta vroiau!...
Trebuie să plec de aici.
Îți plătesc cât vrei tu.
Într-un fel sau în altul, tot am să mă urc în trenul ăsta.
Nu, nu... O să rămâi aici atâta timp cât va spune Merovingian să rămâi.
Și, după câte îl știu, o să rămâi aici pentru foarte, foarte mult timp.
Nu vreau să te rănesc.
Cred că tu nu înțelegi. Eu am construit locul ăsta.
Aici eu fac legile. Aici eu fac târgurile.
Aici jos...
eu sunt Dumnezeu.
Urcă-te în tren sau vei rămâne aici cu el.
Trebuie să ne întoarcem la Oracol. Ea știe ce trebuie făcut.
Nu.
Simt că așa trebuia să se întâmple.
Drace!
Cred că e o glumă.
La dracu! E o glumă...
Pricep... Cred că te-ai pregătit să mori.
Trebuie să vorbesc cu el.
Dacă vrei să treci de ușa asta...
va trebui să o faci peste fundul meu.
Atunci, așa voi face.
Accesul cu arme nu este permis în club.
Când se va opri liftul, va fi o tipă care ne va cere biletele.
Și, dacă suntem norocoși, doar un tip care să ne caute de arme.
Și dacă nu avem noroc?
Vor fi mai mulți tipi.
Aș putea să văd?...
Dumnezeule!
Ce se-ntâmplă?
Nu-mi vine să cred.
Fii rătăcitori s-au întors. "Lupii s-au aliat."
Ai venit pentru recompensă, Seraph?
Spune-mi, câte gloanțe sunt în armele alea?
Nu știu câte mai ai, dar nu cred că sunt suficiente.
- Am venit să discutăm. - Desigur.
Să discutăm... Ați trecut prin iad ca să vorbiți cu mine.
Să-ți spun ce voi face.
Lăsati armele și vă promit că veți ieși teferi de aici.
- Toți trei. - Da, da...
Desigur.
Ce surpriză plăcută, nu-i așa?
Cine ar fi grezut că ne vom revedea atât de repede după ultima noastră întâlnire?
E chiar drăguț.
Cât despre tine, dragul meu luda, de vreme ce i-ai adus pe ei aici...
presupun că Oracolul a reușit să-și găsească o altă "cochile".
Dezamăgitor.
Dar previzibil.
În orice caz, sper ca a avut bunul simț să înțeleagă lecția pe care a primit-o.
Să țină minte că nu există acțiune fără consecințe.
Și că, dacă iei ceva ce-mi aparține... va trebui să și plătești.
Știi de ce ne aflăm aici.
Haide, ce întrebare mai e și asta? Sigur că știu. Este meseria mea să știu.
Unii ar putea crede că este o coincidență dar, eu nu cred.
Sunt curios, apropo... cum de s-a putut întâmpla una ca asta?
- Voi știți? - Nu.
Nu?
Așa mă gândeam și eu.
Dar nu strică niciodată să întrebi.
Vrem să facem un târg.
Întodeauna la obiect. Nu-i așa, Morpheus? Bine.
Eu am ceva care vă trebuie vouă. Ca să facem târgul,
trebuie să aveți ceva care să-mi trebuie mie.
Corect?
Și, întâmplător, chiar aveți ceva de care am nevoie.
Ceva ce mi-am dorit de când am venit aici.
Se spune că nu se poate lua. Ci doar se poate oferi.
Ce?
Ochii Oracolului.
Așa cum v-am mai zis, nu poți ocoli legile Universului.
Aceste legi v-au adus din nou la mine.
Acolo unde unii văd coincidențe, eu văd consecințe.
Unde unii văd șanse, eu văd...
prețuri.
Aduceți-mi ochii Oracolului.
Și eu vă voi înapoia eroul.
Mi se pare un târg corect și rezonabil.
Da? Nu?
Nu am timp de porcăriile tale.
Vrei să facem un târg? Ce zici de asta?
Mi-l dai pe Neo, sau murim cu toții, chiar aici, chiar acum.
Interesant târg.
Chiar ești gata să mori pentru omul ăsta?
Crede-mă.
O să o facă. Dacă va fi nevoie o să ne omoare pe toți.
E îndrăgostită.
E ciudat cât de apropiat...
este sentimentul de iubire de cel de nebunie.
Timpul a expirat.
Ce alegi, Merv?
Ei bine, te-ai băgat singur în asta. Va trebui să ieși singur de aici.
Ești pregătit să ne scoți de aici?
Aproape, domnule. Avem ceva probleme, dar le vom rezolva imediat.
L- ați găsit pe Neo?
- ÎI poti vedea? - Nu domnule.
Vedem ceva acolo, dar nu știu ce este.
Nu pot pleca încă.
Trebuie să vorbesc cu ea.
Acum?
E ultima mea șansă.
Așa, ăsta e secretul.
- Trebuie să îți folosești mâinile. - De ce?
Prăjiturile au nevoie de dragoste ca toate celelalte lucruri.
Neo.
Speram să fi terminat prăjitura înainte să ajungi tu.
Bine. Dragă Sati...
cred că e timpul să cerem un sfat:
du-i castronul lui Seraph și întreabă-I dacă e gata.
Bine.
- Mă bucur că ai scăpat. - Și eu.
Deci...
- Mă recunoști? - Doar o parte din tine.
Da, așa se întâmplă.
Pierzi câte ceva, păstrezi câte ceva.
Încă nu mă recunosc când mă uit în oglindă, dar...
încă îmi plac bomboanele.
Nu, mulțumesc.
Îți mai amintești cum erai când ai venit prima oară la mine?
Speriat ca un iepuraș.
lar acum, uită-te la tine.
Cu siguranță m-ai surprins, Neo. Și încă o mai faci.
Și tu mi-ai oferit câteva surprize.
Sper că te-am ajutat.
M- ai ajutat să ajung aici, dar nu mi-ai spus de ce.
Ce se va întâmpla?
Când se va termina?
- Nu știu. - Nu ști sau nu vrei să-mi spui?
Așa cum ți-am spus,
nimeni nu poate privi mai departe de opțiunile pe care nu le înțelege.
Reține: absolut nimeni.
- Care opțiuni? - Nu contează.
Am și eu opțiunile mele, așa cum și tu le ai pe ale tale.
Opțiunile tale includ și ce trebuie să îmi zici și ce nu?
Sigur că nu.
Atunci de ce nu mi-ai zis nimic despre Arhitect?
De ce nu mi-ai spus despre Zion, despre Aleșii de dinaintea mea?
De ce nu mi-ai zis adevărul?
Pentru că nu venise timpul să îl cunoști.
Cine a decis că nu era timpul?
Ști cine.
CUNOAȘTE-TE PE TINE ÎNSUȚI
Eu am decis.
Dacă e așa, atunci cred că a venit timpul să aflu câteva lucruri.
Așa cred și eu.
Spune-mi cum este posibil să rămân în Matrice fără să fiu conectat?
Spune-mi cum de am putut doborî 4 santinele doar prin puterea gândului?
Spune-mi ce dracu se întâmplă cu mine?
Puterea celui "Ales" se întinde dincolo de această lume.
Puterile pe care le ai aici vin de undeva, din altă parte.
De unde?
Din Sursă. Asta ai simțit tu când ai doborât Santinelele.
Dar încă nu erai pregătit pentru asta.
Ai fi putut să mori.
Dar, pe cât se pare, nu erai pregătit nici pentru asta.
Arhitectul mi-a zis că, dacă nu mă voi întoarce la Sursă...
Zionul va fi distrus azi, până la miezul nopții.
Te rog...
Nici tu nici eu nu putem vedea dincolo de propriile noastre opțiuni.
Dar Arhitectul nu poate vedea dincolo de nici o opțiune.
- De ce nu? - Pentru că nu le înțelege. Nu poate.
Pentru el sunt niște variabile într-o ecuație...
La vremea lor, fiecare variabilă trebuie rezolvată și catalogată.
Ăsta e scopul lui.
Aceasta este menirea lui: să echilibreze ecuatiile.
Și scopul tău care este?
Să le dezechilibrez.
De ce? Ce vrei să obții?
Ceea ce vrei și tu, Neo.
Și sunt dispusă să merg cât de departe va fi nevoie pentru asta.
Sfârșitul războiului...
Se va sfârși?
Într-un fel sau în altul.
Zionul poate fi salvat?
Îmi pare rău că nu știu răspunsul la întrebarea asta,...
dar dacă există un răspuns...
este un singur loc unde îl vei putea obține.
Unde?
Tu ști unde.
lar dacă nu vei găsi răspunsul...
mi-e teamă că nu va mai exista "mâine" pentru nici unul dintre noi.
Ce vrei să spui?
Tot ceea ce are un început...
are și un sfârșit.
lar eu știu că sfârșitul e aproape.
Văd întunericul cum se întinde.
Văd moarte.
lar tu ești singurul care i se poate opune.
Smith.
Foarte curând, va avea puterea de a distruge această lume.
Dar eu nu cred că se va opri aici, nu poate.
Nu se va opri până nu va distruge absolut tot.
- Ce e el? - El este tu.
Opusul tău, negativul.
Încercarea unei ecuații de a se echilibra singură.
Și dacă nu-l voi putea opri?
Într-un fel sau în altul, Neo, acest război se va sfârși.
Diseară, viitorul lumilor noastre vor fi în miinile tale, sau în ale lui.
Cum te simți?
Ești bine?
Am nevoie de timp.
- Să mergem. - Căpitane Roland.
Ce este Maggie?
Bane, domnule. S-a trezit.
Bine. Poate ne dă niște răspunsuri.
Îmi place mirosul ăsta.
Sunt sigură că o să-mi lipsească.
Oracole.
Știu.
Sati, drăguțo...
Ia niște prăjiturele și du-te cu Seraph.
Pot să mai vin la tine? Mi-ar place.
- Și mie mi-ar place. - Atunci, ne vedem mâine.
Sper, draga mea. Sper...
Mi-e teamă, Seraph.
Vino.
Ne urmărește.
Ei bine, a trecut ceva timp...
Îmi aduc aminte că urmărirea ta e precum căutarea unei fantome.
Te-am mai învins odată.
Da, așa e, dar, așa cum vezi, lucrurile s-au schimbat un pic de atunci.
- lar tu trebuie să fi ultima exilată... - Oracolul mi-a vorbit despre tine.
Serios? Și ce ti-a zis despre mine?
Că esti un om rău.
Ei,... nu sunt chiar atât de rău...
dacă mă cunoști mai bine.
Marele și puternicul Oracol, ne întâlnim în sfârșit.
Presupun că mă așteptai. Nu-i așa?
Oracolul nu e surprinsă niciodată. Nu are cum pentru că știe toul.
Dacă e adevărat, atunci de ce e aici? Dacă știa ca o să venim...
de ce nu a plecat?
Poate că știai că o să venim, poate că nu știai.
Dacă știai, înseamnă că ai făcut prăjiturile astea...
și le-ai aranjat pe masă intenționat, cu un scop anume.
Înseamnă că te-ai așezat pe scaun tot cu un scop anume, intenționat.
Ce ai făcut cu Sati?
Prăjiturile au nevoie de dragoste, ca orice alt lucru.
Esti un nenorocit.
Ar fi trebuit să o cunoști pe mama...
Fă ceea ce trebuie să faci.
Sigur, doamnă.
Aș vrea să vă pot ajuta,...
dar nu-mi amintesc nimic...
Ce e cu tăieturile de pe braț?
Sunt mai vechi de o zi.
Da, desigur.
Aveți dreptate cu rănile, domnule.
Arată de parcă ți le-ai fi făcut singur.
Dar de ce să-mi fi făcut așa ceva singur?
Doar dacă, bineînțeles, nu mai eram eu...
Dar dacă eu nu sunt eu, atunci cine sunt?
- L-ați testat, e cumva nebun? - L-am testat. Nu e nebun.
Dar are o seama de activități neurale foarte neobișnuite.
Niște semne ciudate, urme ale unei traume recente...
și niște fluxuri anormale le nivelul cortexului.
Vreau adevărul, indiferent cât va dura. Făceți-l să-și amintească.
- Domnule, am găsit-o! - Logos?
- Da, domnule. - Era și timpul pentru niște vești bune.
Vezi vre-un semn de viață pe navă?
Nu, domnule. Încă nu.
- În ce stare e nava? - Se pare că motoarele sunt intacte.
Coboară lânga ea. Trimite un om la postul de luptă.
Da, domnule.
Scanați toate sistemele navei cât mai repede cu putință.
Aveți grijă, domnule. S-ar putea să fie niscaiva ticăloși pe aici.
S-ar putea să fie o capcană.
Ce-a fost asta?
Puteți lăsa armele de-o parte. Tot ce-i trebuie navei e ceva combustibil.
Niobe.
Morpheus.
- Ești bine? - Da, sunt.
Nu știam ce s-a întâmplat după ce...
- Îmi pare rău. - E în regulă.
Mă bucur să te revăd.
- L-ați scos pe Neo? - Da.
- De unde știai de Neo? - Oracolul.
Ai întâlnit-o?
Imediat după ce ne-au descoperit santinelele.
Ce ți-a zis?
Aceleași lucruri pe care le spune mereu.
Exact ce aveam nevoie să aud.
În mai puțin de 12 ore mașinile vor sparge zidul docurilor.
Toate estimarile arată că, odată ce mașinile vor pătrunde în oraș...
șansele să supraviețuim vor fi minime.
De aceea, principalul obiectiv va fi să distrugem...
sau să dezactivam "săpătorii" în zona docurilor.
Dacă vom reusi, poate vom împiedica mașinile să intre în oraș.
Dacă nu, singurul loc în care vom fi capabili să ne apărăm...
va fi la intrarea în Templu.
E suficient de îngustă, și este singurul loc...
unde vom putea concentra ce-a mai rămas din din defensiva noastră.
Înțeleg că ai nevoie de mai mulți voluntari.
Așa e.
Mai exact, de ce forțe crezi că vei avea nevoie pentru a apăra docurile?
Acum, toți roboții și jumătate din infanterie.
Jumătate de infanterie?
Dacă ar fi după mine, domnule consilier, aș lua orice bărbat, femeie sau copil...
le-aș pune armele în miini și i-aș trimite la intrarea în docuri.
Poate că e mai bine că nu decizi tu.
Timpul ne va spune, doamnă consilier.
Comandante, încă o întrebare.
- Ceva vești de la Nabucodonosor? - Nimic. Și nu cred că vom primi vreuna.
Posibil, dar putem încă spera.
Mi-e teamă ca speranța este un lux pe care eu nu mi-l pot permite.
- Zee, ce faci? - Pregătesc proiectile.
Nivelul nostru este evacuat, trebuie să mergem.
- Nu vin cu voi. - De ce?
E nevoie de voluntari pentru a apăra docurile.
Copii, rămâneți aici.
- Știu ce simți, dar nu poți face asta. - Trebuie să o fac.
De ce?
Pentru că îl iubesc.
Îl iubesc, așa cum și el mă iubeste pe mine.
Iar dacă eu aș fi fost acolo și el aici, ar face același lucru.
Dar o să fi omorîtă!
E o nebunie, Zee.
Poate că este.
Dar gândește-te, dacă ai fi Dozer, și ai ști ca singura șansă...
de a mă revedea e să aperi docurile?
Ce ai face?
Aș pregăti proiectile.
Ce mama dracu' se întâmplă aici?
Un accident, domnule. N- am văzut, îmi pare rău.
- Cine dracu ești tu? - Sunt unul dintre voluntari.
Cum dracu a ajuns un tăntălău ca tine voluntar în trupele mele?
Vreau să ajut și eu, domnule!
Vreau să apar docurile!
Câți ani ai, puștiule?
- 18. - Dacă ziceai 16, te-aș fi crezut!
- Ei bine, am 16, - Minimul este 18, ești prea tânăr.
Mașinile nu vor ține cont de vârsta mea. Or să mă omoare ca pe toți ceilalți.
Poate că ai dreptate...
Dați-mi o șansă! Nu vă voi dezamăgi.
Dacă mă dezamăgești, vei vedea că eu și mașinile avem ceva în comun.
Bine, încarcă generatorul.
Trăiește din nou.
Vrei să facem un transfer pentru a reporni sistemul de operare, Sparky?
Da, n-ar strica. Putem corecta erorile în timpul ăsta.
Transferul e complet. Repornesc toate sistemele.
Totul pare în regulă, doar că...
Ceva nu e în regulă cu datele primite din Matrice.
Nu e nimic cu recepția.
Vezi exact ceea ce vedem și noi.
Ce dracu se întâmplă acolo?
Orice ar fi, nu e bine.
Mașinile au ajuns la borna 21.
După câte îmi dau seama, dacă vom coborî pe aici și...
dacă traversăm intersecția asta, s- ar putea să-i surprindem.
Ajungem acolo, pătrundem cât mai adânc și declanșăm EMP-ul.
Să sperăm că vom putea găsi o gaură suficient de mare pentru a putea intra.
Nu sună prea bine, dar din câte văd eu, e singurul drum pe care ne putem întoarce.
Nu, nu este. Mai e o posibilitate.
O linie de aprovizionare. Ne va duce exact aici.
La un km de zona 21.
Dacă suntem norocoși, am putea trece pe lângă ei fără să ne simtă.
Este o linie mecanică. E imposibil. Nimeni nu poate pilota manual pe acolo.
- Eu pot. - Aiurea.
- Am mai făcut-o. - Asta a fost demult, Niobe.
- Am zis că o pot face. - Și chiar dacă vei reuși, vei fi singură.
Noi nu te vom putea urma.
Bună.
Știu că timpul nu e de partea noastră. Îmi pare rău că a durat atât.
- Dar vroiam să fiu sigur. - Sigur de ce?
- Știu ce am de făcut. - Ce?
Nu există un mod siplu de a vă spune, deci am să vă spun pur și simplu.
- Va trebui să vă iau una dintre nave. - Ce?
Ca să mergi unde?
În Orașul Mașinilor.
Știu că e greu de înțeles.
Nu, nu este! Pur și simplu ai luat-o razna!
- Va trebui să mă duc. - N-ai să reușești niciodată.
În 100 de ani, nici o navă n-a reușit să ajungă nici măcar la 1000 de km de ei.
- Nu vei reuși. - Trebuie să încerc.
- Asta ți-a zis Oracolul? - Nu.
Ajunge. Dacă vrei să te sinucizi, e treaba ta, dar nu implica si o navă de-a noastră.
Dar fă-o fără să ne irosești una dintre nave.
- Crede-mă, trebuie să merg. - Aiurea!
Eu sunt căpitanul acestei nave și eu decid unde trebuie să meargă!
Crede-mă! Nava asta va merge mai bine în iad, decât să o duci tu altundeva.
O poate lua pe a mea.
Nu poți face asta.
Nu-mi spune mie ce pot și ce nu pot să fac cu nava mea...
după mica ta cuvântare de adineauri.
Dar, pentru Dumnezeu, Niobe.
Voi pilota această navă și el o va lua pe a mea.
Dacă plecăm într-o oră ar trebui să ajungem la Zion odată cu mașinile.
E cel mai bun plan dintre toate.
E pierdere de timp. O nebunie!
Două nave, două direcții.
Sună a providență, nu-i așa Morpheus?
- N-ai crezut niciodată în Ales, nu-i așa? - Nici acum nu cred.
Atunci de ce faci asta?
Pentru că eu cred în el.
Mulțumesc.
- Pentru ce e asta? - Ca să te relaxezi.
Îți va fi mai ușor să-ți amintești.
Și dacă nu vreau să îmi aduc aminte?
De ce n-ai vrea asta?
Dacă eu sunt cel care a declanșat acel EMP?
Dacă eu am distrus navele alea și eu sunt responsabil...
pentru moartea tuturor oamenilor ăia?
Dacă eu aș fi făcut asta, n-aș fi deloc în siguranță aici. Nu-i așa?
Desigur, n-ar fi un loc prea sigur nici pentru tine...
Sunt gata.
Trinity, Trebuie să-ți spun ceva.
Trebuie ca tu să înțelegi ceva.
Știu că trebuie să mă duc.
Dar, mai departe... Nu știu ce o să se...
Știu.
Nu crezi că te vei mai întoarce.
Am știut-o din momentul în care ai spus că trebuie să te duci.
Se vede pe chipul tău.
Așa cum și tu ai știut, când te-ai uitat la mine, că voi veni cu tine.
- Mi-a frică, Trinity. - Și mie.
Îmi va lua 10 minute să pregătesc nava.
Trebuie să-ți spun ceva.
Acum 6 ore i-am spus lui "Merivingian" că aș fi fost în stare să-i dau orice...
pentru a te putea aduce înapoi.
Știi ce s-a schimbat în ultimele 6 ore?
Nu.
Nimic.
- Ați terminat de încărcat muniția? - E aproape gata, domnule.
Grăbiți-vă, suntem în întârziere.
Lor nu le lăsăm nimic?
Au zis că nu au nevoie.
Nu-ți spun adio.
- Îți spun doar noroc. - Mulțumesc.
Sper doar că știți ce faceți.
Și eu.
A fost o onoare, domnule.
Nu, onoarea e de partea mea.
- Suntem gata, domnule. - Era și timpul.
Suntem în întârziere căpitane, așa că hai să-i dăm drumul.
La revedere, să ai grijă de ei.
Gata?
Motorul nu pornește. Cred că e vreo siguranță. Trebuie să verific.
Trebuia să-mi dau seama că o va trimite întâi pe târfa lui.
Bane!
Nimeni nu a reușit să fuga de mine așa mult cum ai făcut-o tu.
De fiecare dată am crezut că o să fie ultima dată când te văd.
Dar de fiecare dată când te-am prins ai reușit să ne scapi printre degete.
Nici nu-ți pot spune cât de gravă este situația asta.
Despre ce dracu' vorbești?
Am să mă bucur când am să te omor la fel de mult ca și când l-aș omorî pe el.
Neo! E Bane. A luat-o razna!
Vei plăti pentru asta.
- Încă 27 de kilometri. - Căpitane, avem o urgență aici, jos.
- Ce se întâmplă? - Maggie, domnule. Este moartă.
- Ucisă. Bane a ucis-o. - Dumnezeule.
Știam eu că înebunise de tot.
El a declansat EMP-ul. Doamne, trebuia să-I fi distrus pe ticălos.
Am căutat pe toată nava, căpitane. Nu este aici.
- Știu unde este. - În Logos.
- Trebuie să ne întoarcem. - E prea târziu.
De unde ști asta? Dacă au nevoie de ajutor?
- E prea periculos. - De ce?
Pentru că dacă i-a omorât, are din nou un EMP pe mână.
Din momentul ăsta, sunt pe cont propriu. Așa cum suntem și noi.
Domnule Anderson...
Văd că ești la fel previzibil în lumea asta ca și în cealaltă.
- Ce? - E nebun.
Tu poți să crezi ce vrei, dar eu și domnul Anderson...
știm că aparențele pot fi înșelătoare.
Ești confuz, domnule Anderson? Totul se va calrifica imediat.
Acum, îți mulțumesc că mi-ai adus arma. Poți o așezi jos, chiar acolo.
Nu o face.
- Trage, trage acum. - Da, trage. Prăjește-ne.
- Arde-ne de vii! - Fă-o!
Dacă nu o faci, ne va omorî pe amîndoi.
Știe că ar trebui să tragă, dar nu o va face.
- Nu poate. - Fă-o.
Pleacă de lângă arma și întoarce-te.
Dă-i drumul.
Cine ești?
Noi am mai fost odată aici. Îti amintesti?
Eu îmi amintesc. Nu mă pot gândi la altceva.
- Cine ești tu? - Încă nu mă recunoști?
Recunosc, e greu să poți gândi, închis în bucata aia de carne.
Să simți putoarea în fiecare respirație,
căldura asta sufocantă de care nu poți scăpa.
Dezgustător.
Uite ce patetic de fragili sunteți voi.
Nimic atât de slab nu ar trebui să supraviețuiască.
- Ce doresti? - Ceea ce vrei și tu.
Așa este, domnule Anderson.
Uită-te prin carnea asta, privește prin gelatina asta moale...
a ochilor ăștia, și îți vei vedea inamicul.
Nu.
- Ba da, domnule Anderson. - Nu se poate.
Nu e loc unde să nu pot merge, nu există loc unde nu te-aș fi găsit.
- Imposibil. - Nu este imposibil.
Este inevitabil.
Adio, domnule Anderson.
Asta nu se va întâmpla.
Mi-ar place să te poți vedea, domnule Anderson.
Orbul Mesia...
Ești tipic pentru specia ta, domnule Anderson.
Neajutorat.
Patetic.
Așteptând să fi dat jos de pe soclul tău.
Te pot vedea.
Nu s-a terminat încă, domnule Anderson, Nu s-a terminat.
- Trinity! - Neo.
- Ochii tăi. - O să fiu bine.
E în regulă, Trin.
Doar că va trebui să pilotezi tu.
Senzorii arată ca mai sunt 22 de minute până vor sparge zidul.
Ei nu știu că noi nu avem un EMP. Vor trebui să atace în valuri.
Concentrați focul asupra "săpătorilor". Trimite roboții în pozițiile de luptă.
Da, domnule.
Bine. Până aici a fost.
Mă știți cu toți. Voi zice ce am de zis cât mai simplu posibil.
Dacă azi e ziua în care vom muri, atunci asta este.
Tot ce vă cer e că, dacă va trebui să le dăm ticăloșilor ăstora viețile noastre,
să le arătăm ce-i ăla ladul înainte de a o face!
- Ți-e frică Charra? - La dracu, da.
Mă gândeam să facem un târg.
Tu continui să încarci, eu continui să trag.
S- a făcut.
- lisuse, vezi ce-i acolo? - Liniște.
- Cât de departe e intrarea? - La 1,4 km.
Încă emanăm prea multă căldură.
Ghost, oprește sistemele auxiliare.
Treci pe comandă manuală, coboară 4 nivele.
O să atingem fundul!
Ușurel, dragă.
700 de metri.
Dacă vom putea ajunge suficient de aproape...
600 de metri.
Acolo.
Drace!
- Pregătiți-vă, se apropie. - Toate sistemele la putere maximă!
Toți oamenii la posturile de luptă! Haideți! Haideți!
Ghost, ești cel mai bun trăgător. Mergi cu ei.
Morpheus, treci în locul lui.
Vin acasă, iubito. Vin acasă.
lată-i că vin!
Încetinește, nava asta nu e Logos!
Tu ai grijă de armele tale, Roland, știu ce fac.
Doamne, n-am știut că nava asta știe să facă așa ceva.
Fisură! Zidul a fost fisurat!
Pregătiți-vă!
Pentru Zion!
Drace!
Haide, să mergem!
Trageți!
- Muniție! - Muniție pentru nr. 9!
Haide. Haide! Miscați-vă.
Ai grijă în dreapta! Nu-i lăsa să treacă!
Dumnezeule!
Unde dracu e infanteria mea?
Vreau nenorocita aia de mașinărie doborâtă!
Sapă asta!
La dracu!
- Un alt "săpător" trece prin breșă! - Dumnezeule!
La dracu, ce fund mare are!
- I-ai de pe mine! - La dracu, sunt o grămadă!
- Căpitane, vezi asta? - Vor se distrugă antena! Opriți-i!
La dracu.
Apucă-mă de centură.
Nu-mi trebuie decât o singură lovitură reușită.
Dumnezeule!
- Comandante, se apropie cineva! - Se apropie o grămadă de nenorociți!
- De data asta e altceva, domnule. - Ce?
- Cred că este una din navele noastre. - Imposibil.
- Radarul confirmă că sunt ai noștri. - Contactează-i. Vreau codurile de acces.
Am încercat deja, domnule. Nici un răspuns.
E o capcană. Nu e nava noastră, n-are cum să fie.
Este o linie mecanică. Nimeni nu putea pilota manual acolo.
- 4 grade stânga. - 30 grade, 80 procente.
60 de grade.